Tome Torihama, "kamikazepiloternes mor"-
-fortalte mig soldaternes hemmelige og gribende historier.
Jeg ville bevare deres minde for fremtiden-
-ved at fortaelle om det mod og den godhed-
-som det japanske folk besad.
Shintaro Ishihara
Vi vil knuse det røde hold!
Røde hold, hvis vi vinder, går vi på restaurant Tomiya!
Klar...
Start!
Hold fast!
Kom så, Bando!
Året var 1943-
-da alle de unge maend ankom til byen Chiran.
De drømte alle om at flyve-
-og kastede sig ud i deres träning med stor iver.
- ÄEg... -...med ris!
Målet er i sigte! Angrib!
Sid ned!
Stille! Vent!
Som jeg har lovet, er maden på husets regning i dag.
Spis så meget, som I vil.
Fart på, Miako!
Skynd ikke på mig, mor.
- Sachi og Kuni, skynd jer! - Vi er på vej!
Hjaelp til, Reiko!
Kanayama tabte, men han spiser allerede.
Jeg betaler selv.
Angrib!
Selv om det er Iaenge siden nu-
-vil jeg aldrig glemme dem.
De var smukke unge meend.
KAMIKAZE
1944, Mabalacat, Filippinerne
Vi skal sørge for-
-at fjenden ikke kan anvende sine krigsskibe i en uge.
Men, admiral, De har selv udtalt, at selvmordstaktik er forkastelig-
-og at vi ikke bør ofre de piloter, vi har kaempet for at uddanne.
Det er korrekt, men...
Vi er på vej til at tabe krigen.
Det ved vi alle.
Men i vores nederlag-
-og i den tid, der følger, skal vi forsvare vores grundlaeggende vaerdier.
Hvad mener De med det?
Jeg taler om Japan som nation og om folkets vilje.
Formålet med krigen var fra begyndelsen-
-at befri de folk, der minder om vores, iAsien og andre steder-
-fra den hvide mands undertrykkelse.
Det var en retfaerdig kamp.
Det var en aerefuld kamp.
Den vilje og den ånd, som det japanske folk besidder-
-skal nedfaeldes i historiens annaler-
-selv om vi taber krigen-
-for at hylde vores lands aere.
Derfor skal de unge maend ofres.
Der er ingen anden udvej.
I så fald, admiral...
Skal det vaere frivillige, eller...?
Eller ikke?
Eller...
...skal de beordres til det?
Hvad tror I?
Nå?
Hvor mange vil melde sig frivilligt-
-til en opgave som de ved, vil føre til døden?
Ville l selv gøre det?
Vi har ikke Iaengere råd til at spille ifølge reglerne.
Forstår I det?
Vi vil kalde det en frivillig opgave-
-men der er tale om en ordre.
Der er ingen anden udvej.
Jeg vil baere ansvaret, sammen med jer.
I skal påtage jer det ansvar, hvis det skal blive til virkelighed.
- Løjtnant Seki er her. - Kom ind.
Sid ned.
Der har verseret rygter i et stykke tid-
-og nu har generalstaben beordret disse saerlige angreb.
Viceadmiral Onishi kom personligt hertil og gav ordren i dag.
Saerlige angreb? Mener De kollisionsangreb?
Praecis.
Vi flyver ind i fjendens krigsskibe med en bombelast på 250 kilo.
- Jeg behøver ikke... - Nej.
Seki...
Hvis vi ikke rammer målet i første forsøg-
-vil ingen andre soldater følge eksemplet.
Hvad siger du?
Kan du gøre det?
Det er en vigtig opgave, af afgørende betydning for landets skaebne.
Jeg...
Jeg forstår.
Jeg vil gøre det.
Løjtnant Sekis afrejse
General MacArthur går i land i Filippinerne
Vi almindelige mennesker vidste ingenting om-
-hvordan krigen gik.
Vi hørte rygter om-
-at amerikanerna var på vej mod Okinawa og lignende.
Vi begyndte at høre slagord:
"Hundrede mi/lioner kamikazepiloter. "
"Japans folk vil dø heltedøden. "
- Vi har reservedelene med. - Fint.
- De er her! - Driv den ikke af!
1945, Chiran, Kagoshima praefektur
Far, kom...
Vi skal spise.
Miako...
Hallo, restaurant Tomiya.
Godmorgen.
Ja... Det sigerjeg videre.
- Hvem var det, mor? - Det var din skole, Reiko.
Du skal have arbejdsbukser på i dag.
- I skal til flyvestationen. - Flyvestationen?
De frivillige fra pigeskolen i Chiran er her.
Følg med.
Giv agt! Hils!
Hvil.
De frivillige er her.
I skal arbejde her i et stykke tid, fra og med i dag.
Chiran er base for saerangrebs-enheden.
Den har I sikkert allerede hørt om.
De flyver deres fly, Iastet med bomber, ind i fjendens skibe-
-for at saenke dem. De er krigshelte.
Det er en stor eere at hjaelpe dem i deres sidste dage.
- Løjtnant, det er Tabata. - Hvad er der?
- Flyet Iaekker olie igen. - Hvad sker der?
- Motoren taber fart. - Du må lande før os.
Forstået.
Hvad er der galt med hayabusa-flyet?
- Har han problemer? - Det ser sådan ud.
- Det ryger fra motoren! - Skynd jer!
Er du uskadt?
Det er min tredje olielaekage. Få den udbedret.
Rul det ind! Kom så!
Major...
- De Iovede mig et nyt fly. - Vi spurgte flyvestationen i Fukuoka.
Min rote-toer fløj for fire dage siden.
- Det er min tur nu. - Det ved jeg.
Lad mig flyve, selv om det bliver i et traeningsfly.
Major Kawaguchi.
Bando, du er kommet tilbage.
De har et fly på basen i Bansei.
- Tak. Kan De give ordren? - Ja.
Giv agt! Honnør!
35. deling fra Hokota. UnderløjtnantAbe og ni maend.
Giv agtg
Honnøn
47. deling fra Manchuriet. Underløjtnant Araki og fire maend.
Syv maend er savnet.
Udmaerket.
Idioter! Det tog jer tre uger at komme hertil fra Manchuriet.
- Vores fly var ikke kampklare. - De skal blot kunne flyve.
Honnøn
Jeg er Reiko Torihama, fra pigeskolen i Chiran.
Vi er blevet bedt om at tage os afjer.
Jeg hedder Mitsu Origuchi.
Vi kan vaske, sy, hvad som helst. Sig endelig til!
- Reiko! - Kanayama? Det er Iaenge siden!
- Kender du hende? - Ja, jeg blev uddannet her.
- Har din mor det godt? - Ja.
Er det pigen du naevnte?
Hvad". Er du genert?
- Det er bare Ius. - De er ikke farlige.
Reiko...
Kanayama?
Her er bogen, som jeg fortalte om.
Tusind tak! Du får den tilbage, så snart jeg har Iaest den.
Du kan beholde den.
Jeg vil ikke kunne Iaese den igen.
...som blomsterblade falder modige maend...
Kan du sende den for mig? Haeren censurerer alt.
- Sender du også min? - Ja.
Du ser syg ud. Bleg i ansigtet.
Jeg har det ikke så godt.
...at ramme fjendens skibe-
-gør det, hvis du er en mand!
- Det er tid til at gå nu, piger. - Tak.
Nej, vent!
Frøken! Må vi synge en sang til?
Det er vel i orden.
Kom, venner!
En, to, tre, fire: Med ny kraft i blodet...
Med ny kraft i blodet møder vi morgensolen
Se på Japan, vores højtudviklede land
Vi er kejserdømmets skjold
Med staerk vilje forbereder vi os sammen
Vi er staerke, vi er staerke som jern og stål
Fru Torihama?
- Katsuji? Hvad Iaver du her?! - Det er Iaenge siden.
- Hvad bringer dig hertil? - Jeg vil bede om en tjeneste.
Min tapre dreng, hvad kan det dog dreje sig om?
Følg med.
Jeg skal flyve fra Bansei.
På en mission? Men dog!
- Med saerangrebs-korpset. - Hvorfor? Hvorfor netop dig?
Vaer ikke urolig. Mit navn er trods alt Katsuji.
"Katsu" betyder sejr. Japan vil sejre.
Det er derfor, jeg gør det.
Men...
På min seneste orlov kunne jeg ikke få mig til at fortaelle min far det.
Jeg vil bede Dem skrive til ham, nårjeg har fløjet missionen.
Kaere Katsuji...
Da mor døde-
-sled han for at opfostre os tre børn alene.
Jeg kunne ikke fortaelle ham, at hans aeldste søn er selvmordspilot.
Kan jeg bede Dem om at gøre det?
- Der er brev til dig, Bando. - Tak...
- Skal vi tage en cigaret? - Ja, Iad os gøre det.
Toshiko, saet vand over til te.
- Vaersgo. - Tak.
Til underløjtnant Bandos far.
De er sikkert overrasket over at modtage et brev fra en ukendt kvinde-
-men jeg skriver til Dem for at fortaelle Dem en vigtig ting.
Jeg vil bede Dem om at Iaese brevet nøje.
Underløjtnanten har meldt sig til saerangrebs-korpset.
Under sin seneste orlov-
-kunne han ikke få sig selv til at fortae/le Dem det.
- Goddag. - Goddag.
Frue...
Kanayama!
Underløjtnant Kanayama rapporterer til restaurant Tomiya.
Det er vores delingsleder, underløjtnant Araki.
Det er en fornøjelse at traeffe Dem. Han taler tit om Dem.
Jeg har et sidste ønske.
Sidste? Kanayama...
/Eg med ris, tak!
Hvad taler du om? Du må få lige hvad du vil!
Miako! Miako!
- Kanayama! - Miakol
- Hvordan går det? - Det er Iaenge siden.
- Miako, vi har aeg, ikke? - Nej, vi har ikke flere...
- Kom... - Jeg vil ikke vaere til besvaer.
Det gør ikke noget. Giv mig bare et øjeblik. - Miako.
Mor...
Tag den med til Muranaga. Han tager ikke imod kontanter Iaengere.
- Men det er din nytårskimono! - Taenk ikke på det. Skynd dig!
Maden er snart klar!
Frue...
Jeg har ikke mødt andre i Japan, der er så godhjertet som Dem.
Her kan jeg glemme, at jeg er koreaner.
De har taget Dem af mig så Iaenge-
-mere end min egen mor.
Mange tak for det.
Det passer ikke. Jeg har dårlig nok gjort noget.
Delingen er blevet beordret til at mødes.
- Kom når du har spist faerdigt. - Men ordren gaelder vel alle?
Hvis du skynder dig, når du det.
Tak fordi De har taget Dem af Kanayama.
Kom, Matsumoto.
Jeg må gå.
Kanayama?!
Klokken 05 i morgen skal I angribe fjenden i Kadenabugten.
I skal hver saenke et skib for jeres lands skyld.
Brigadegeneralen vil sige nogle 0rd.
Krigen er gået ind i en afgørende fase.
Kejserdømmets skaebne hviler på jeres skuldre.
Landets redning er de menneskelige våben i saerangrebs-korpset.
For at forsvare landets grundvaerdier og det japanske folks aere-
-skal I holde lige kurs mod fjendens skibe!
Hør nøje efter: Vend ikke Ievende tilbage.
I har meldt jer frivilligt. At overleve vil blive sidestillet med illoyalitet.
Godaften.
Det eneste, vi kunne gøre for dem, var småting.
Vi kunne ikke stoppe dem. Vi kunne ikke trøste dem.
Vi kunne kun bede for-
-at deres sjaele ville få fred.
Har De et øjeblik, oberst?
De virker rundt på gulvet.
Med det niveau, de er på tvivler jeg på, at de når frem til Okinawa-
-for ikke at tale om at ramme et af fjendens skibe.
Selv Iøjtnant Seki skulle bruge tre forsøg!
Oberst!
Så?
Alligevel sender vi dem af sted-
-for at dø unødvendigt!
Beslutningen er allerede taget. Vores opgave er...
...at give dem mod, at hjaelpe dem med at drømme-
-og at give så mange som muligt af dem en vaerdig død. Sig ikke mere!
Jeg håber, at du har det godt, mor.
Tak for alle de år, vi har haft sammen.
Du har opfostret mig siden jeg var seks-
-på trods af, at du er min stedmor.
Det erjeg taknemme/ig for.
Du betyder så meget for mig.
Jeg har aldrig ka/dt dig for mor før, men nu gørjeg det klart og tyde/igt:
Du er min mor!
Som din forlovede og en mand, der vil falde i kamp-
-vil jeg sige nogle ting til dig, der bliver derhjemme.
Jeg kan kun bede for din lykke.
Lev ikke i fort/den.
Vaer staerk, hold dig beskaeftiget og taenk ikke på det, der har vaeret.
Lev dit liv og se fremad.
Det er blevet tid til jeres mission.
Der er intet nyt at sige.
Hold jer til jeres traening.
Når I rammer fjenden, skal I holde øjnene åbne.
Er det forstået?
Gør honnør for brigadegeneralen!
Rør! En hilsen mod kejserens palads!
Højre om.
Venstre om!
Af med hjelmene!
Dybt buk!
Vi beder om medgang.
Giv agtg
47. deling og seks til-
-skal angribe fjendens skibe i Okinawa ifølge ordrer!
Honnøn
Rør!
Afrejseceremonien er afsluttet.
Traed af!
Saml 47. deling.
Start motorerne!
Tak.
Det er kampklart.
Alt ser godt ud.
- Held og Iykke, drenge. - Vi er taknemmelige!
Unge, der ikke engang har vaeret sammen med en kvinde.
De er dårligt nok fyldt tyve, men ofrer deres Iiv for vores skyld.
De er sande krigshelte...
De er Ievende guder.
Kazue, du burde tage til Chiran og melde dig som frivillig.
Ja, det vil jeg gøre.
De beundringsvaerdige unge mas-nd fortsatte med at komme til Chiran-
-men fløj lige så hurtigt af sted derfra igen.
Enkelte tvivlede, enkelte var bange-
-og nogle enkelte var overbeviste, på en naesten skrcaemmende måde-
-men alle havde de trav/t med at dø.
Det vaekker minder. Det er to år siden, at jeg sidst var her.
- Oshima, fik du din traening her? - Ja, og jeg kommer fra nabobyen.
- Hvad Iaver din familie? - Laver slik af søde kartofler.
Det smager godt. Jeg har altid haft dårlige taender!
Lad os Synge!
Nakanishi-delingens sang!
Undskyld os, alle sammen.
Motorlyden
buldrer fra vores hayabusa-fly
Motorlyden buldrer
fra vores hayabusa-fly på vej ind i himlens skyer
Den opstigende sol på vores vinger og den røde ørn i vores hjerter
Det er vores kampfly...
På geled!
Gør honnør!
Deres frokost.
Mor... Hvad skal vi gøre?
- Der er ikke flere kimonoer. - Det er der ikke noget at gøre ved.
Jeg kan kraeve betaling af dem.
Undskyld mig...
De sagde, atjeg kunne spørge her...
Jeg leder efter underløjtnant Tabata.
- Og de er...? - Hans kone.
Tabatas kone?
Han fløj af sted i morges.
Kato, hvad Iaver du? Du driver den af deromme.
Bare rolig, jeg skal nok gøre det!
Vend tilbage til basen. Smid bomberne.
Tabata, det er umuligt. Lad os vende tilbage.
Kanayama, tilbage til Chiran.
Hvorfor er du vendt tilbage, din idiot?
Vejret var for dårligt til at nå frem til Okinawa!
Hørte du ikke, hvad brigadegeneralen sagde?
Saerangreb-korpset skal styre direkte mod fjenden.
Skal du forestille en soldat?
- Handler det kun om, at vi skal dø? - De andre delinger fortsatte.
I har ingen kampånd.
Telegram fra Tokunoshima. Flere fly lander.
Fem er skadet af uvejret. Mange er nødlandet.
For helvede!
Du flyver af sted igen i morgen kl. 05. Traed af!
Nakanishi, 71. deling. Goddag.
Tabata, 47. deling. Goddag.
Vi er endelig fremme!
- Det var en lang rejse! - Har du intet slik, Oshima?
- For helvede! - Hvad er der?
Skaeldt ud for at komme tilbage. De vil have, at vi skal gå i døden!
De giver os elendige fly og kalder os illoyale når det ikke Iykkes for os.
- Araki? - Hvad Iaver du her, Nakanishi?
Vi har ikke set hinanden siden traeningen. Har du fløjet missioner?
Ja, jeg vidste ikke, at oberst Azuma var sådan.
Vores gamle Iaerer?
Han leder brigaden og går kun op i, at vi ikke skal vende tilbage.
Hvornår er din naeste mission?
- I morgen kl. 05. - Nuvel.
I så fald kan vi slå os Iøs i aften!
Underløjtnant Masaya Nakanishi, født i Aizu.
Min morfar døde som byakkotai under boshinkrigen-
-så selvmordsmissioner ligger til familien. De må vaere arvelige.
Jeg er sergent Kawai fra Ueda i Shinshu.
Jeg er god til at tegne.
Hvis I vil have en karikatur til jeres kaerester, så spørg mig i aften.
Korporal Oshima fra nabobyen.
Jeg kan oversaette dialekten for jer.
Jeg hedder sergent Kuno.
Det staves lidt underligt, og folk Iaeser ofte tegnet forkert.
- Jeg kan spille mundharmonika. - Du taler for meget.
Jeg hedder Araki. Jeg studerede sammen med denne tørvetriller.
Lad os drikke og synge i aften.
Bortset fra dig, din tonedøve satan.
Skål!
Vi er kirsebaertraeer der blomstrer på samme tid
Vores flyvestation er den have som vi blomstrer i
Ryoko!
- Du kan se Tabata igen! - Hvad mener du?
Vejret var dårligt, så de kom tilbage.
- Virkelig? - Ja.
De er netop gået ovenpå.
Vent, Ryoko...
Tabata, undskyld mig et øjeblik...
Din kone er her.
Skat...
Skat!
Hvorfor har du ikke sagt, at du havde meldt dig som frivillig?
Vidste din far besked?
Var det derfor, han ikke ville give sin tilladelse?
Hvornår skal du flyve igen?
I morgen.
I morgen?
Jeg vil følge med dig. Lad mig følge med!
Vaer nu ikke dum. Det kan jeg ikke!
Dø ikke! Jeg vil ikke have, at du skal dø.
Graed ikke.
Ikke når vi maend ikke må.
Lad mig i det mindste blive din kone før du forlader mig!
Dygtig hund!
Er han din?
Han kommer her tit, men han er ikke min.
Må jeg tage ham med?
Mor?
Vi har besøg.
Kom ind.
Jeg er underløjtnant Tabatas far.
Jeg har hørt, at De ved hvor min søn er.
Hvor er min søn, Koichi?
Er han allerede taget af sted?
Nej, ikke endnu.
Han er med sin kone.
De er ikke gift. Hvor er min søn?
Jeg må bede Dem om at lade dem vaere i fred.
Det er deres sidste nat sammen.
I morgen...
- Han skal altså flyve i morgen? - Ja.
Vil De ikke gå med til-
-at lade hende blive hans kone?
Nej. Det kan jeg ikke.
Hvis De selv er foraelder, forstår De det vel?
Jeg kan ikke lade hende gifte sig med en mand, der skal dø i morgen.
For hende fortsaetter livet i overmorgen.
Det er heller ikke retfaerdigt mod hendes foraeldre.
Kan De ikke lade ham tage af sted-
-med glaede i hjertet?
Desvaerre ikke.
Så må jeg tage hjem igen uden at se ham.
Hvad er det, De siger? Det kan De ikke gøre!
De skal jo flyve i morgen...
De kan vel komme tilbage og sige farvel?
Det vil jeg gøre.
Mange tak.
- Fan - Koichi!
Hvad drejer det sig om? Hvad vil De?
De må ikke holde åbent så sent! De har udgangsforbud efter kl. 21.
Det ved jeg. Det ved jeg...
Men disse drenge skal flyve i morgen.
Kan De ikke se mellem fingrene med det?
Selv om de er krigshelte, gaelder der stadig visse regler. Er det forstået?!
Her er et billede af mig. Pas på det for mig.
Hvis jeg dør, trorjeg ikke at nogen vil have det.
Selvfølgelig.
Min familie ønskede ikke, at jeg skulle melde mig.
"En koreaner behøver ikke at gå så langt."
Jeg ville gøre min mor stolt og blive officer i haeren.
Hun sparede og spinkede-
-så jeg kunne få en uddannelse, så folk ikke skulle se ned på mig.
Hvad Iaver hun nu?
Hun døde for seks måneder siden.
Jeg forstod ikke Iaengere noget.
Hvad vil der ske med Korea efter krigen?
Hvad er det, jeg dør for, og for hvem?
Men en ting ved jeg med sikkerhed:
I morgen skal jeg dø.
Frue...
Må J99 Synge en sang for dem?
Det er usaedvanligt at De synger.
Det er en sang fra mit hjemland.
Kom af sted!
Er I klar? Kom af sted!
- Tag fat. - Fart på.
Farvel til familie og venner Arakis-delingen
- Løjtnant, tag mig med! - Det går ikke, du er for syg.
- Du må flyve senere. - Lad mig komme med!
Jeg forstår, hvordan du har det.
Vi Venter ved Yasukuni-templet.
Jeg Iover, atjeg kommer.
Sørg for, at det bliver bragt.
Reiko!
Reiko! Er du uskadt?
Hvadlaverdu?
Selvmordspi/oterne var ikke de eneste, der døde.
Blandt Reikos gruppe af frivillige, en anden gruppe af piger-
-og de lokale soldater var der også ofre.
Hjâelp!
Piloterne tog af sted en efter en.
Tabata gjorde tre forsøg-
-men kom tilbage hver gäng.
- Hvad er din undskyldning denne gäng? - Motoren var ikke staerk nok.
De arbejdede på den hele natten! Det er umuligt.
Skamløst! At komme tilbage for en kvindes skyld.
Du er en skam for den kejserlige haer og vil blive straffet hårdt.
Start motoren!
Er der problemer med flyet?
- Jeg forstår ikke. - Prøveflyv det i morgen.
Bliver der rejst mistanke om noget, kommer du i knibe.
Er det sabotage eller dårlig vedligeholdelse?
Jeg beklager... Dårlig vedligeholdelse!
- Men det er... - Undskyld!
Fiols!
Begå aldrig den fejl igen!
Vi må ikke give piloterne undskyldninger.
Fru...
Japan bliver besejret.
- Vi vil tabe krigen. - Tabata...
Tabata, kom med.
Forbandede kujon!
Det er umandigt at klamre sig fast til sit Iiv! Alle i din deling er døde.
Nakanishi, forstår du, at Japan vil tabe krigen?
- Hvor vover du at sige det? - Det er svaerere at leve videre.
Din kujon!
- Er du så bange for at dø? - At dø er let nok. Jeg er klar.
- Du Iyver. - Nej!
- Japans fremtid... - Stop!
- Det er kampklart. - Tak.
Underløjtnant Tabata!
At dø er let nok. Jeg er klar.
Flåden har beordret angreb på kajområder i Filippinerne.
Det handler ikke Iaengere kun om at saenke skibe.
De vil bevise, at der hele tiden melder sig nye piloter-
-og at det japanske folks mod har det resultat-
-at besvaerliggøre en invasion.
Så at vi skulle dø var hele pointen?
Praecis.
Der er en god og en dårlig måde at tabe på.
Vi kaemper for at få en mere retfaerdig fredsaftale.
For at beskytte Japan.
Vil vi tabe krigen?
Jeg vil dø med jer til sidst.
Jeg vil ikke bare stå og se på.
Kom, Shiro.
Mit fly. Endelig er det her.
De beholder de mere avancerede fly for at beskytte fastlandet.
Det er trods alt et hayabusa!
En del flyver i spionfly. Vaer ikke så kraesen!
Yamada!
Der er et ekstra hayabusa. Giv ham det.
- Men... - Han kom først.
Jeg forstår, men resten af min deling er på vej.
Jeg roede tilbage fra øerne. Jeg kan ikke vente.
- AIIe de andre i min deling er døde. - Det er dit problem.
Stop! Underløjtnant Bando går med i din deling.
Er det forstået?
Postkontoret i Chiran
Hvad fanden er det her?
Er den til mig?
Vi har Sørget for, at dit fly er i god stand.
Slå hårdt til mod fjenden.
I den blå måneskinsnat
på havets strand
høres en fugls skrig
Den søger sin mor og far
og på bølgernes land
fødes den igen
og den sølvfarvede fugl
flyver af sted på sine våde vinger
Lad os skrive i blod på Nakanishis pandebånd.
Skrive i blod?
Så de vil vinde. Vi tegner den opstigende sol med vores blod.
- Vi vil gøre det i aften. - Nej, nu.
Alle der er her.
Ja, Iad os gøre det.
Tag den på, når du rammer fjendens skib.
Vi beder til, at det vil Iykkes forjer.
Tak...
Mange tak!
Løjtnant, militaerpolitiet har taget Tome.
- Hvorfor, Reiko? - Jeg ved det ikke! Bando gik derhen.
Underløjtnant Koichi Tabata, 47. deling.
Er du bekendt med, at militaeret udøver censur?
Svan
Hvorfor udsaette unge maend, der skal dø for censur og udgangsforbud?
Sig aldrig det igen!
Hvad foregår der?
- Lede kaelling! - Hvad sagde du?!
- Hvad vil du? - Hvad fanden Iaver I?
Katsuji...
Din satan!
Så I naegter at udlevere underløjtnant Bando?
Selvfølgelig!
Jeg vil indbringe det for min overordnede.
- Gør hvad du vil. - Undskyld mig.
- Kan jeg ikke få et svar? - På hvad?
Hvorfor udsaettes unge maend, der skal dø for censur og udgangsforbud?
Vil De have flere bank?!
De får ingen fred i graven. Ingen bekymrer sig om at de dør!
Hvor vover De?
Spred jer!
Hvad sker der, frue?
Måske passede det, hvad Tabata sagde.
Gør det ikke ondt?
Disse blå maerker er mine medaljer.
Jeg er sulten.
- Hideji... - Jeg er sulten.
Hold ud. Du skal snart møde din storebror.
Toshiko, Iad os spise.
Delingens sidste brev og ejendele.
Jeg vil passe på dem.
Navnene står på bagsiden.
Send dem til vores foraeldre.
Du begiver dig af sted...
Tak for alt.
- Det er min navlestreng. - Er det?
Min mor gav mig den, da jeg begyndte på militaerskolen.
Det kan blive svaert for hende, hvis hun ikke har et minde om mig.
Før ham ud.
Stå op.
Vi har modtaget vores ordre.
I morgen klokken 04.30.
- Hvordan har hun det? - Hun har det bedre.
Hils på hende. Jeg kommer lige derfra.
Jeg kan ikke gå derhen mens jeg Iugter sådan her!
Kawai, hvad Iaver du her?
Hvad er der?
Det er bare...
Da jeg så dem, Iignede De min mor.
Mange tak!
Du er meget dygtig!
Jeg skal flyve i morgen.
Tak for alt.
I morgen...?
Er der ildfluer her?
De kommer først, når det bliver varmere.
Hvorfor?
Min by er kendt for dem.
Det vrimler med dem ved floden på denne årstid.
- Det lyder smukt. - Ja, det er det.
Det minder om en drøm.
Jeg vil blive forvandlet til en ildflue og vende tilbage hertil.
Bliv forvandlet til en ildflue?
Så jeg kan flyve derhen, jeg vil.
Ved De...
...hvad det vil sige at dø?
Nårjeg dør, vil jeg så blive glemt?
Hvad er det, du siger?
Hvordan skulle nogen kunne glemme dig?
Dine foraeldre, dine Søskende og jeg-
-vi vil aldrig glemme dig.
- Det vil Shiro heller ikke. - Er De sikker?
Ja, selvfølgelig!
Jeg forstår. Tak.
- Er De sikker? - Ja, det erjeg.
Jeg er sikker.
I så fald... Jeg er nitten.
Jeg vil give Dem de tredive år, jeg havde tilbage at leve i.
De vil leve et langt liv, det Ioverjeg.
Far!
- Bror! - Er I også her?
Vi troede ikke, at vi ville nå at se dig.
Jeg er glad for, at vi nåede det.
Katsuji, det er en aere.
Vi takker for det, du gør for landet.
- Undskyld, far... - Det er helt i orden. Jeg forstår.
Men...
De andre venter på mig ved porten til Yasukuni-templet.
De går ikke uden mig.
Kom af sted. Taenk ikke på os.
Jeg ville ønske, at vi kunne danse sammen en sidste gäng.
Jo...
Alle klaedt i yukata.
Er der nogen hjemme?
Jeg er underløjtnant Nakanishi og det er korporal Oshima.
Vi kommer fra Chiran.
Vi vil takke Kazue for flagene, hun har Iavet med blod.
Vi skal flyve i morgen.
Far! Kazue! Far!
Vi flyver i morgen.
Jeg vil baere det under angrebet.
Mange tak!
Vil I ikke komme ind?
Giv mig den aere at udbringe en sidste skål til jer.
Kom ind.
Undskyld mig.
- Oshima! - Mit hjem ligger i naerheden.
Jeg vil besøge mine foraeldre.
Det er den største aere-
-der nogensinde er blevet skaenket min slaegt-
-at have en Ievende helt i vores hjem-
-aftenen før hans mission.
Jeg ønsker Dem en fredfyldt tid her-
-denne sidste aften.
Hide!
Hvad er der?
Skal du dø? Hvorfor skal du dø?
Jeg vil ikke have det!
For landet? For far og dine Søskende?
Praecis.
Jeg er Iigeglad med, hvad grunden er, jeg vil bare ikke have det.
Hide!
Du er en mand, som jeg. Hvem skal beskytte dem hvis vi ikke kan?
Hvis du dør, vinder Japan så?
Lige praecis.
Pas godt på far og dine søskende.
Nej! Jeg vil ikke have det!
- Hide! - Jeg vil ikke have det!
Lad os spise. Tag noget at spise.
Sørg for, at det ikke braender på.
Farfar...
Mor...
Tilgiv mig.
Det vil ikke aendre på noget.
I morgen vil den unge mand dø over havet i Okinawa.
Vi beder forjeres medgang!
Giv agtg
71. deling og yderligere tre delinger under Iøjtnant Nakanishi-
-er klar til at påbegynde deres mission.
Honnøn
Rør!
Traed af!
Uanset hvad der sker, skal I holde formationen.
Vores fjender er ingen amatører.
Bliverjeg ramt, følger I nummer to og derefter nummer tre.
Vi skal saenke et krigsskib.
Bare så vi er enige:
Vi mødes ved det andet kirsebaertrae ved porten til Yasukuni-templet.
Den, der kommer først, Venter på de andre.
Vi går ind i templet sammen.
Jeg vil gå ind med mit originale pandebånd.
De har ventet på mig i lang tid.
Start motorerne!
Der er ikke mere at sige. Tak for alt.
Bror!
Det er kampklart. Held og Iykke!
Far?
Gør dit bedste. Jeg takker dig!
Bror!
Bror! Bror!
Flyv ind i skyen!
Oshima!
Løjtnant! Løjtnant!
Løjtnant, jeg gør det!
Soichi...
Det er Soichi Kawai.
Du er tilbage, Soichi!
- Kom her, alle sammen! - Hvad er der?
Kawai er kommet tilbage.
I aftes sagde han-
-at han ville vende tilbage fra Okinawa som en ildflue.
Soichi...
Den kom på det rigtige tidspunkt-
-ildfluen.
Den var så stor.
Jeg sagde til dem, at det var Soichi Kawai.
"Er det virkelig?", sagde de alle sammen.
Så sang vi sangen...
Vi er kirsebaertraeer...
...der blomstrer på samme tid
Se/v om vi visner
og falder hver for sig
i traeets krone
ved Yasukuni-templet
vil vi mødes igen
og b/omstre igen, når det bliver forår
Atombomberne i Hiroshima og Nagasaki
Jeg forstår folkets føle/ser, men skaebnen bestemmer-
-at vi må acceptera det uacceptable-
-for at bane vejen for en fred, der vil vare i tusind generationer.
Mor... Mor!
Som jeg skrev i mit testamente...
Det...
...er min straf for at give den ordre...
...der kostede fem tusind unge maend livet.
General!
Jeg vil dø en smertelig død.
Jeg behøver ikke hjaelp.
Dette...
...er min sidste ordre.
Er det forstået?
General...
Kawai...
Kuno_.
Oshima...
Jeg vil så gerne se dem igen.
Hvorfor varjeg den eneste, der blev tilbage?
Verden forandrede sig med skraemmende fart.
De overlevende kamikazepiloter, der engang havde vaeret krigshelte-
-blev nu betragtet med foragt, som afdankede soldater.
Folk begyndte at sige, at deres død var nyttesløs.
Hvor er Soichi Kawais hjem?
Haru-chan, du har besøg.
Jeg hedder Nakanishi. Vi tilhørte den samme deling.
Denne vej.
Mor, vi har besøg!
Soichi!
Soichi! Soichi!
Jeg er så glad for, at du er tilbage!
- Men jeg er... - Kom ind, kom ind!
- Mor, det er ikke ham. - Soichi!
Jeg har ventet så Iaenge...
Fra i dag skal dette vaere en mindelund-
-for de faldne flyvere.
De fik ikke en begravelse-
-på trods af, at de gav det eneste Iiv, de havde-
-for vores land.
Det må vi aldrig glemme.
Motorlyden...
...buldrer...
...ud af vores hayabusa-plan...
Nakanishi og Kazue blev gift og flyttede til nabobyen.
Jeg hørte rygter om, at det ikke gik så godt mellem dem-
-og nogle gange så jeg ham alene.
Og en dag, femten år efter at krigen var slut...
Bor Tome Torihama her?
Hvem er De?
Jeg er Katsuji Bandos yngre bror, Hideji.
Katsuji?
Det er Iaenge siden!
Tak for Deres venlighed mod ham.
Jeg er glad for at se, at De har det godt.
Jeg er hans søster, Toshiko.
Der er en ting, vi vil tale med Dem om.
Denne vej.
Sid ned.
- Det er Iaenge siden. - Ja, det er det.
Lees dette brev.
- Vaersgo. - Mange tak.
Min bror er i live. Han bor på en ø et sted i Okinawa.
Lever Katsuji?
Hvorfor kommer han ikke tilbage?
En overlevende fra flåden skrev til os.
Han blev slynget ud af sit fly og reddet af amerikanerne.
Manden mødte ham på hospitalet.
Der gik rygter om en mand, der boede på en øde ø.
Vi tog dertil.
Katsuji! Katsuji!
Katsuji!
Så underløjtnant Bando er i live.
Jeg gad vide, hvad der skete med ham siden.
Sammenlignet med ham har du vaeret heldig.
Det er Iaenge siden.
Men alligevel føles det, som var det i går.
Hvordan går det derhjemme?
Jeg vil begynde på en frisk med min kone, og det Iader til at Iykkes.
Det erjeg glad for at høre!
Vi er alle glade på dine vegne, også de faldne.
- De døde? - Ja.
Taenk over det.
Hvorfor tror du, at du overlevede?
Jeg taenker stadig på-
-hvad der fik os til at tro så staerkt på det.
Det var kaerlighed.
Uanset hvordan menneskets verden forandrer sig-
-er vi alle klar til at ofre vores Iiv og vores drømme-
-for dem, som vi elsker.
De faldne troede på det-
-og døde mens de stadig var unge.
Du, der overlevede, vil leve Iaenge endnu-
-på deres vegne.
Når jeg hører dine 0rd-
-er det som at høre mine gamle kammerater.
Alle forstår, hvor svaert det er-
-for jer der blev tilbage.
Der er de... De er kommet for at se dig.
I er her...
Det er mig, Nakanishi!
Tilgiv mig...
Tak!
Tak...
Tak! I har gjort så meget for os.
Jo mere jeg ser ti/bage, jo mere indser jeg-
-hvilke fantastiska unge maend de var.
Oversaettelse: Jacob Jensen www.primetext.tv